Londra 1593
În zilele glorioase ale teatrului elisabetan două case de spectacole se luptau pentru scriitori si audientă
În nordul orasului se afla Teatrul Curtii, casa celui mai faimos actor englez, Richard Burbage
Dincolo de râu se afla teatrul concurent, construit de Philip Henslowe, un om de afaceri cu probleme de lichiditate ...
... teatrul Rose ...
Henslowe, sti ce se întâmplă unui om care nu-si plăteste datoriile?
Îi iau foc cizmele!
De ce urli ...
când eu sunt cel muscat?
- Cum sunt eu, Domnule Lambert? - Muscat, Domnule Fennyman.
Cât de rău muscat, Domnule Frees?
Douăsprezece lire, un siling si patru pence, Domnule Fennyman, inclusiv profitul.
- Aaah! Pot să-ti platesc! - Când?
În două săptămâni! Trei săptămâni cel mult! Oh, fie-ti milă!
Ridică.
De unde ai să scoti ...
16 lire, 5 silingi si nouă pence.
Incluzând profitul , în trei săptămâni?
- Am o nouă piesă minunată. - Pune-l înapoi.
- E o comedie! - Taie-i nasul.
E o nouă comedie a lui William Shakespeare.
- Si urechile. - Si o cotă parte!
Vom fi parteneri, Domnule Fennyman!
Parteneri?
E o piesă plină de haz
Identităti false. Un naufragiu. Regele piratilor.
- Apare pe-acolo si un câine, si dragostea învinge. - Cred că am vazut-o.
Nu mi-a placut.
- Dar de data asta e scrisă de Shakespeare. - Cum se cheamă?
Romeo si Ethel, fiica piratului.
Titlu e bun.
O piesă cere timp. Trebuie găsiti actorii, făcute repetitii.
Să zicem că terminăm în două săptămâni.
Adică, 500 locuri jos la 2 penny de persoană.
În plus, 400 locuri în spate la trei penny, câte un penny în plus pentru pernă.
Să spunem, 200 de perne.
Să zicem că se umple sala de două ori. Cât înseamnă toate astea, Domnule Frees?
- 20 de lire incluzând maruntisul, Domnule Fennyman. - Corect.
- Dar trebuie să plătesc actorii si autorul. - Plăteste-i din profitul tău.
- Nu am profituri-- - Bineînteles că nu.
Domnule Fennyman, cred că v-a sărit o doagă.
Semnează.
Asa deci, "Romeo si Ethel, fiica piratului".
E aproape terminată?
Oh, în mod sigur scrie la ea chiar în acest moment.
Will. Will!
Unde-i piesa mea?
Spune-mi că aproape ai terminat-o. Spune-mi că ai început-o.
Îndoieste-te ca stelele sunt de foc, si că soarele se miscă.
Nu, nu, nu avem timp. Vorbeste în proză.
Unde-i piesa mea?
- Totul este încuiat în siguramtă aici. - Domnul fie lăudat.
Încuiat?
- Până când îmi găsesc muza . - Cine-i de data asta?
E întodeauna Afrodita.
Aphrodite Baggot, care o facea în spate la "Câinele si trompeta"?
Henslowe, tu n-ai suflet,
deci cum vrei să întelegi solitudinea care-si caută un tovarăs de suflet?
Oh! Will!
Sunt un om mort, adus la sapă de lemn.
Teatrul mi-e închis din cauza molimei de 12 săptămâni.
Actorii mei sunt nevoiti să joace la diverse curti prin Anglia ...
în timp ce Domnul Burbage si "Oamenii lui Chamberlain" sunt invitati la curte ...
si primesc 10 lire să joace piesa ta,
scrisă pentru teatrul meu, de scriilorul meu, pe riscul meu ...
pe vremea când erai verde si încântător.
- Ce piesă? Richard Crookback? - Nu! Lumea vrea o comedie.
Cum ar fi "Romeo si Ethel".
- Cine a scris-o pe-asta? - Nimeni. Tu o scrii pentru mine.
- Ti-am dat trei lire acum o luna. - Jumate din cât îmi datorezi.
Încă mai astept banii pentru "Un gentleman din Verona".
Ce sunt banii pentru mine si pentru tine? Eu, sunt patronul tău, tu, scriitorul meu.
Când molima va trece,
Burbage va avea o nouă piesă de Christopher Marlowe pentru Curte.
- Eu nu voi avea nimic pentru Rose. - Domnule Henslowe.
- Mă împrumutati cu 50 lire? - 50 de lire?
- Pentru ce? - Burbage mi-a oferit un parteneriat în "Oamenii lui Chamberlain".
Cu 50 lire poate fi răscumpărat contractul meu ca actor platit.
Oh, scoate-mi inima. Aruncă-mi ficatul la câini.
Deci, nu?
Teatrele sunt slujitoarele diavolului!
Actorii fac din sotii niste destrăbălate si din copii niste oameni slabi!
Iar Rose adulmecă astfel de indivizi indiferent de categoria lor!
Fie ca molima să lovească casele celor doi!
Unde te duci?
La confesiunea mea săptămânală.
Cuvinte, cuvinte, cuvinte.
Mai de mult, am avut darul.
Puteam să dau viata iubirii prin cuvinte, la fel cum un olar îsi făureste vasele din lut.
Iubirii, care răstoarnă imperii.
Iubirii care leagă strâns două inimi, cum e legat focul iadului de pucioasă.
Pentru 6 penny însirati, puteam stârni o revoltă într-o mănăstire de maici.
-Dar acum-- -Si totusi sustii că te culci cu femei.
Black Sue, Fat Phoebe,
Rosaline, cusătoreasa lui Burbage, Aphrodite, care o face prin dosuri --
Da, acum si alte dăti. Ce-i cu asta?
Mi-am pierdut darul.
Sunt aici ca să te ajut.
Spune-mi, cu cuvintele tale.
E-e ca si cum pana mi s-a rupt,
ca si cum organul imaginatiei mele a secat,
ca si cum turnul mândriei geniului meu s-a prăbusit.
- Interesant. - N-am nici o idee.
Si mai interesant.
E ca si cum ai încerca să desfaci o închizătoare cu o scrumbie udă.
Spune-mi, în ultima vreme esti smerit când iubesti?
Ce înseamnă "ultima vreme"?
Destul de mult în trecut, dar totusi apropiat de prezent --
Nu, nu. Ai o sotie, copii?
Mda.
Eram un flăcău de 18 ani.
Anne Hathaway era o femeie între două vârste.
- O femeie cu avere? - Avea o casă tărănească.
- Într-o zi aflu că e însărcinată în luna a treia, deci -- - Si legăturile tale?
- Din partea memei, Ardenii. - Nu, patul tău conjugal.
Patru ani si 100 de mile distantă, în Stratford.
Un pat rece, deasemenea, de când s-au născut gemenii.
Exilul a fost o binecuvântare.
- Deci, acum esti liber să iubesti-- - Încă nu pot să iubesc, si nici să scriu.
Uite o -- o brătară ...
găsită în templul lui Psyche pe muntele Olymp.
Ieftină, la doar 4 pence.
Scrie-ti numele pe o hârtie si introdu-o în sarpe.
O să-mi redea darul?
Femeia care va purta sarpele va visa la tine, iar darul tău se va întoarce.
Cuvintele vor curge ca un râu.
Ne vedem săptămâna viitoare.
- Acum, încotro? - La Whitehall, la palat.
Bine.
Hei, Will.
Prithee, Domnule Kempe.Mai scuteste-mă.
- Si tu, bunule Crab. - Crab e agitat. N-a jucat niciodată la palat.
Când îmi scrii o tragedie, Will?
- M-as descurca. - Nu, or să râdă de Seneca dacă o sa joci.
Nu e nici un câine în scena întâi, Domnule Kempe, multumesc.
- Cum merge, Will? - Încă mi se datorează bani pentru piesa asta, Burbage.
Nu eu. Eu doar am furat-o.
Mâneca mea are nevoie de un nasture, Doamna Rosaline.
Unde au fost ochii cusatoresei mele?
- Când o să ni te alături la "Oamenii lui Chamberlain"? -Când o să am 50 de lire.
- Scrii? - O comedie. E ca si terminată.
O comedie cu pirati.
- Minunat. - Adu-mi-o mâine.
- E pentru Henslowe. El m-a platit. 10 lire. - Minti.
- El îl vrea pe "Romeo" pentru Ned si "Oamenii Amiralului". - Mmm. Ned nu se potriveste.
Will?
- Uite doi sovereign(40 silingi). O să-ti mai dau doi când o să văd hârtiile. - S-a facut.
Burbage, o să te văd spânzurat ca un hot de buzunare.
Regina a comandat-o. Îi plac comediile.
Iar Maestrul festivitătilor ne sustine.
Si ce primeste în schimb domnul Tilney de la tine?
- Întreabă-l pe el. - Vine!
Nu încerca să mă convingi, dragul meu Proteus.
Tânăra îngrijitoare a casei, ai avut vreodată gânduri,
care să nu fi fost înrobite de dragostea zilelor tale pline de soare...
Când îmi scrii o sonetă, Will?
- Mi-am pierdut darul. - L-ai lăsat în patul meu.
Vino să ti-l regăsesti.
Vrei să fii muza mea, Rosaline?
Burbage este stăpânul meu,
dar inima mea îti apartine tie.
Vezi? Tuberculosii complotează împotriva mea.
Will Shakespeare are o piesă.
Hai să i-o tusim putin.
Plânsetul tatălui meu; bocetul mamei mele;
tipătul sfâsietor al sorei noastre; pisica noastra frângandu-si mâinile de durere.
Iar dacă această inimă rece nu a fost înduplecată ...
varsă o lacrimă --
Vezi? O Comedie.
Dragoste, si un câine care se bâtâie pe-acolo.
Asta-i tot ce vor.
El e de piatră, o piatră foarte dură,
si nu are milă mai mult decât un câine!
Un evreu ar fi plâns văzând despărtirea noastră.
Iar câinele în tot acest timp nu varsă o lacrimă, nu scoate un cuvânt--
Bine jucat, Stăpâne Crab!
Esti de toată lauda!
Care lumină e lumină ...
de Silvia nu se vede?
Care bucurie e bucurie ...
de Silvia nu e in preajmă?
De nu pot gândi că ea e aproape...
si se împlineste în umbra perfectiunii.
De nu sunt lângă Silvia în noapte,
E fără vlagă cântecul priveghetorii.
De nu o pot privi pe Silvia în lumina zilei,
degeaba ziua se revarsă peste lume.
Ce ti-a plăcut cel mai mult Proteus sau Valentine?
Mi-a plăcut Proteus pentru declamatie. Valentine pentru aspect.
Of, Mie mi-a plăcut câinele că era simpatic.
Silvia, nu m-a interesat nimic altceva.
Degetele lui erau rosii ca de la luptă ...
si vorbea ca un scolar la lectii.
Dragostea de pe scenă nu va semăna niciodată cu cea adevarată ...
cât timp obiceiul împamantenit face ca eroinele să fie interpretate de băieti travestiti complet nepriceputi.
- Of, Când o să mai vedem o piesă? - Când o s-o comande regina.
Nu, vroiam să spun la teatru. Soră!
Stai linistită. Teatrele nu sunt pentru doamnele de familie bună.
Of! Nu sunt dint-o familie chiar asa de bună.
Banii multi sunt totuna cu buna conditie,
iar un mariaj bun inseamnă chiar mai mult.
Lord-ul de Wessex se uita la tine aseară.
Toti bărbatii de la curte sunt lipsiti de poezie.
Dacă mă privesc, ei văd averea tatălui meu.
Vreau să am poezie în viata mea,
si aventură.
Si dragoste. Dragoste mai mult ca orice.
Ca Valentine si Silvia?
Nu, nu genul de dragoste din lucrările artistice,
ci dragostea care îti răvăseste viata.
Nesupusă, de nestăpânit , ca o revoltă a inimii,
care te dezarmează, te ruinează sau te ridică la cer.
Dragoste asa cum nu a fost niciodată într-o piesă.
Vreau să am iubire, sau îmi voi duce viata ca --
Ca soră?
Of, dar as trăi tot ca Valentine si Silvia .
Of, bună soră, Domnul să te păzească, si noapte bună.
As sta adormită întreaga viată ...
dacă as putea visa că sunt alături de actori.
Curătă-ti dintii, totusi, în timp ce visezi.
Acum scuipă.
De data asta ai să-ti pierzi cizmele.
-Ce-am făcut? - Toate teatrele sunt închise din cauza molimei.
- Of, asta era. - Din ordinul Maestrului de Ceremonii.
Domnule Fennyman, permiteti-mi să vă explic cum se fac afacerile în teatru.
Conditia naturală este unul dintre obstacolele insurmontabile pe drumul spre dezastrul iminent.
- Si ,deci, ce facem? - Nimic.
- Destul de ciudat, dar totul se va termina cu bine. - Cum?
Nu stiu. E un mister.
Să-l omor, domnule Fennyman?
Teatrele se redeschid ...
din ordinul Maestrului de Ceremonii!
Teatrele se redeschid!
Domnule Fennyman.
Domnul Tilney a redeschis casele de spectacol.
Dacă nu te superi.
Unde-i piesa?
Oh, vine. Vine.
Will!
Will, am vesti minunate.
Si eu am. Romeo si Rosaline, scena I.
Doamne, sunt cu adevărat bun!
Rosaline? Vrei sa spui Ethel.
Richard?
Burbage!
Domnule Tilney.
Ca si tine, nu l-am găsit acasă.
Te-as fi făcut nemuritoare.
Spune-i lui Burbage că a pierdut o nouă piesă de Will Shakespeare.
De ce i-ar păsa lui Burbage de asta?
Pregăteste Curtea pentru Kit Marlowe.
- Tu ai deschis teatrele? - Eu, Stăpâne Shakespeare.
- Dar molima -- - Da, stiu.
Numai că el trebuie să fie pe aproape.
Specialitatea de azi este picior de porc marinat în otet de boabe de ienupar,
- servit pe foaie de clătită de hriscă-- - Will!
Ai terminat?
Da, pe-aproape.
- Bună dimineata, Stăpâne Nol. Tu vei avea un rol bun. - Da!
- Avem nevoie de Ralph în rolul regelui piratilor. - Sterge masa asta de sânge!
Nimeni în afară de "Oamenii Amiralului" nu se află în turneu.
Am nevoie de actori!
Cei dintre voi care sunt necunoscuti au o sansă de a fi cunoscuti!
- Cum rămâne cu banii, Domnule Henslowe? - N-o să vă coste nici un penny!
Audierile într-o jumate de oră!
Ralph Bagswell, as avea un rol pentru tine,
dar, vai, am auzit că esti betivul betivilor.
Niciodată când muncesc.
Niciodată când muncesc!
Dă-mi să beau mandragora.
Sec, Will?
Dă-mi, prietene, o cupă din cel mai bun brandy al tău.
Kit.
- Cum merge, Will? - Minunat. Minunat.
- Burbage spune că ai o piesă. - Am, si zăngănitorii de pe ea.
Insist. O cupă pentru domnul Marlowe.
Am auzit că ai o nouă piesă pentru Curte.
Nu e nouă. Doctorul Faustus al meu.
Ah. Îmi plac lucrările tale de început.
"Acesta este chipul celui care-a lansat o mie de corabii...
si a făcut cenusă turnurile din llium?"
Am una nouă aproape terminată, si mai bună.
"Masacru la Paris".
- Poftim!. Bun titlu. - Mmm. Al tău?
"Romeo si Ethel, fiica piratului".
Da, stiu. Stiu.
Care-i povestea?
Ei bine, e cu piratul ăsta --
De fapt, n-am scris nici un cuvânt.
Romeo.
Romeo este italian,
trecând mereu si mereu la altă iubire.
Da, asta-i bună. Până când întâlneste --
- Ethel. - Întelegi?
- Fiica dusmanului său. - Fiica dusmanului său.
Cel mai bun prieten al său e omorat într-un duel ...
de fratele lui Ethel, sau asa ceva-- Numele lui e Mercutio.
Mercutio. Bun nume.
- Will! Te asteaptă! - Da, vin.
Succes cu ai tăi, Kit.
- Credeam că piesa ta e pentru Burbage. - Asta e alta.
O alta pe care n-ai scris-o?
"Acesta este chipul ..."
"care a lansat o mie de corăbii ..."
"si a făcut cenusă turnurile din Ilium?"
Multumesc.
"Acesta este chipul care a lansat o mie de corăbii ..."
"- si a făcut cenusă -- tur --turnurile din llium?" - Multumesc!
"Acesta este chipul ..."
"care-a lansat o mie de corăbii si a făcut cenusă --"
Mi-ar place să vă declam ceva din Faustus de Christopher Marlowe.
- Ce aer proaspat. -" ... turnurile din llium?"
"Dulce Elena, fă-mă nemuritor cu un sărut."
"A-Acesta este chi --"
Foarte bine, domnule Wabash. O să te recomand maestrului cu piesa.
Croitorul meu vrea să fie actor.
Am căteva datorii pe ici pe colo.
Ei bine, ăstia par să fie toti.
- Ai descoperit vreun Romeo? - N-am descoperit.
Ei bine, Eu la munca mea, tu la a ta.
Of, Doamne.
Pot să încep, domnule?
- Cum te cheamă? - Thomas Kent.
- A-As vrea să declam dintr-un scriitor ce supune inima oricarui actor.
Care lumină e lumină ...
de Silvia nu se vede?
Care bucurie e bucurie de Silvia nu e în preajmă?
De nu pot gândi că e aproape ...
si se împlineste în umbra perfectiunii.
De nu sunt lângă Silvia în noapte,
E fără vlagă cântecul privighetorii .
De nu privesc la Silvia în lumina zilei,
degeaba ziua se revarsă peste lume.
Ea e esenta mea, si as lăsa asa să fie de nu as fi --
- Scoate-ti pălăria! - Pălăria?
Unde ai învătat să declami asa?
- Eu-- - Lasă-mă să te văd. Scoate-ti pălăria.
- Sunte-ti S-Stăpânul Shakespeare? - Asteaptă acolo.
Asteaptă acolo!
- Will, u-unde sunt hârtiile? - Unde-i băiatul?
R-R-R-Rupe-ti un picior!
Domnule, vreti să cumpărati dulcile mele portocale?
Hei!
Toată lumea e gata? La o parte!
- Urmăreste barca aia! - Cum voiesti, altetă.
Te stiu de undeva. Esti cumva actor?
- Da. - Da, cred că te-am văzut în ceva.
- Ceva cu un rege. - Serios?
Odată l-am dus si pe Christopher Marlowe în barca mea.
- Cunosti casa aia? - Sir Robert De Lesseps.
Ea unde este? Oaspetii nostri ne presează!
Lord Wessex, deasemenea, târguindu-se pentru mireasă.
Sotul meu o va stabili diseară.
Timbrată, sigilată si celebrată.
Mâine mă va târî cu el la tară,
si vor trece trei săptămâni până să ne întoarcem de la mosie.
Domnul să te păzească, mamă.
Apă fierbinte, soră.
Îl caut pe stăpânul Thomas Kent.
- Pe cine, domnule? - Actorul.
- Cine întreabă de el? - Will Shakespeare.
Poet, scriitor de piese pentru Rose.
Stăpânul Kent...
este nepotul meu.
Voi astepta.
Să-ti fie de bine.
"Romeo Montague,
un tânăr din Verona."
Iar Verona?
"O comedie cu familii certărete ...
împăcati de descoperirea lui Romeo...
că este chiar acelasi văr, un Capulet, ...
furat din leagăn si crescut până la vârsta bărbătiei de mama lui, o Montague ...
care a fost jefuită de propriul ei copil de regele piratilor."
Mama si tatăl tău --
Sunt de mâine, departe la tară pentru trei săptămâni!
Nu-i asa că stăpânul Shakespeare e frumos?
- Arată destul de bine pentru un sarlatan. - Of, soră!
El i-ar da lui Thomas Kent...
viata din visul Violei De Lesseps.
Doamnă, când se vor întoarce părintii tăi, o să le spun.
N-o să le spui.
Pentru că eu te iubesc si tu mă iubesti pe mine,
o să-mi legi pieptul si ai să-mi cumperi o perucă de băiat.
Stăpâne Plum. Cu ce treburi pe aici?
Cu o treabă de 5 silingi, Will.
O să acompaniem dansul.
Îl caut pe stăpânul Thomas Kent.
Muzicienii nu mănâncă. Ordinile date de Sir Robert.
Ea e o frumusete, lordul meu,
e ca si cum ai duce un rege la biserică pentru o zestre de o nucă.
Plantatiile mele din Virginia nu sunt ipotecate pentru o nucă.
Am un nume străvechi care îti va aduce respect ...
iar nepotul tău va fi un Wessex.
- E fertilă? - Oh, o să-ti facă copii.
- Dacă nu se întâmplă asa, trimite-mi-o înapoi. - E supusă?
Ca orice catâr din crestinatate.
Dar dacă esti bărbatul care stie s-o călărească,
are rubine în desagă.
Îmi place.
Printre toate stelele de pe cer.
Ea cine-i?
Viola De Lesseps? Visează, Will.
Stăpâne Shakespeare.
My lady Viola.
My lord.
Am vorbit cu tatăl tău.
Si, my lord? Eu vorbesc cu el în fiecare zi.
Bună domnule.
Am auzit că ai fi un poet.
Un poet fără cuvinte?
Poet?
Am fost poet până acum, dar am văzut o frumusete care pune poemele mele ...
dintr-o dată la un loc cu corbii vorbitori din Turn.
- Cu ce v-am ofensat, my lord? - Pentru că râvnesti la proprietatea mea.
Nu pot vărsa sânge în casa ei, dar o să-ti tai gâtul altădată.
Ai un nume?
Christopher Marlowe, în slujba dumneavoastră .
Romeo. Romeo.
Un tânăr din Verona.
O comedie de William Shakespeare.
- My lady! - Cine-i acolo?
- Will Shakespeare. - Doamnă!
Imediat, buna soră, imediat.
- Oh, Stăpâne Shakespeare. - Acelasi, vai.
Dar de ce "vai"?
- Un actor slab. - Vai, într-adevăr.
Pentru că socotesc că esti cel mai pretuit poet al meu ...
si un scriitor de piese care mi-au captivat inima.
- Oh,eu sunt si el, deasemenea. - Doamnă!
Imediat! O să mă întorc.
Oh, sunt nebun de legat. O să fiu pedepsit pentru asta.
Oh, doamna mea, iubirea mea!
Dacă te descoperă aici, o să te omoare.
- Poti să-i chemi cu un singur cuvânt. - Oh, nici de dragul lumii întregi.
- Doamnă! - Imediat!
Trageti sabiile, de sunteti bărbati!
Gregory, aminteste-ti lovitura ta răsunatoare!
La o parte, smintitilor! Scoteti-vă săbiile. Nu stiti ce faceti.
Începe bine, da mai departe e o chestie întristătoare despre o anume Rosaline.
Unde-i comedia, Will? Unde-i câinele?
Crezi că-i amuzant?
Eram regele piratilor, acum sunt o soră. Asta-i amuzant.
Ne lipsesc sase oameni, iar cei pe care îi avem vor trebui să sustină mai multe roluri ...
iar bâlbâitii ar trebui trimisi în elesteul din care au venit.
Romeo al meu se duce naibii. Întrevăd un dezastru.
Suntem în întârziere cu patru acte, dacă tot esti în căutarea unui dezastru.
- Domnule! - Cine esti, stăpâne?
Sunt Ethel, sir, fiica piratului.
Să fiul al dracului dacă esti!
Fiti atenti, vă rog!
- Domnilor, vă multumesc! - Sunteti bineveniti.
- Cine-i ăsta? - Nimeni. E autorul.
Suntem pe punctul să pornim într-un mare voiaj.
Se obisnuieste să tină o mică cuvântare în prima zi.
Nu-i nimic rău în asta. Autorilor le place să procedeze asa.
Vreti să stiti ce roluri urmează să primiti. Totul se va stabili în timp ce vom --
O s-o fac.
Iar acum ascultati-mă, drojdiilor.
Actori sunt zece la un penny,
iar eu, Hugh Fennyman, vă strâng pe toti într-o mână.
"Oamenii amiralului" s-au întors acasă!
Henslowe!
Earl! Îmi pare bine să te văd.
Cine-i ăsta?
Liniste, câine!
Eu sunt Hieronimo.
Sunt Tamburlaine.
Sunt Faustus.
Sunt Barabbas, iudeul din Malta.
Oh, da, Stăpâne Will. Sunt Henric al Saselea.
Care-i piesa, si care-i rolul meu?
- Uh, o clipă, domnule -- - Tu cine esti?
Eu sunt, um-- Eu sunt banii.
Atunci poti să rămâi,
cât timp esti fără grai.
Fii atent. Vei vedea cum geniul crează legenda.
- Multumesc, domnule. - Căutam cu disperare un Mercutio, Ned.
Un tânăr nobil din Verona.
- Iar titlul acestei piese? - Mercutio.
Ăsta e?
O să-l joc.
Domnule Pope. Domnule Philips. Bine ati venit.
George Bryan. James Armitage.
Sam, scumpul meu!
- Esti gata sa te îndrăgostesti din nou? - Sunt gata, stăpâne Shakespeare.
Ce-i cu vocea ta. E cumva mai gravă?
Nu! Nu. Doar o mică răceală.
Stăpâne Henslowe, ai toti actorii de care ai nevoie ... cu exceptia lui Thomas Kent.
L-am văzut în Tamburlaine, întelegi.
- A fost minunat. - Da, am văzut si eu.
Firesc, pentru asa un scenariu.
Nu e nimeni ca Marlowe.
Altă dată poate ai noroc, băiete.
Am jucat într-o piesă.
Mi-au tăiat capul în Titus Andronicus.
Când o să scriu piese, or să fie ca Titus.
Ti-a plăcut.
Mi-a plăcut că se taie capete,
si că fiica este mutilată cu cutitele.
- Cum te cheamă? - John Webster.
Aici, pisi, pisi.
O grămadă de sânge.
Asa sunt adevăratele piese.
Trebuie să mă întorc.
"Vezi, unde se duce. Asa că te rog dă-te la o parte."
"Voi sti de e îngrijorat, sau mai degrabă renegat."
"As vrea să te bucuri rămânând să iei aminte la adevărata pedeapsa. Vino, doamnă."
- Încercuieste-l de acum înainte. - Ce? Cine?
- Romeo. - Cel care a venit cu scrisoarea ta.
- Cine? - "O zi buna maine, vere."
"E ziua doar la inceput?"
- "Se bate ora nouă. - Întodeauna singur. Par lungi orele triste."
"Ce tristete lungeste orele lui Romeo?"
"Nu pentru ca sunt asa cum sunt, sunt triste."
- Bine. - "Îndrăgostit?"
- "Pierdut. - O iubire?"
- "Am pierdut favoarea ei pentru dragostea mea." - Nu zice totul dintr-o suflare.
Da, domnule.
- Mă întelegi? - Nu, domnule.
Tu vorbesti despre o pustoaică pe care nici măcar n-ai întâlnit-o vreodată.
Ce va intra în visteria lui când o va întâlni pe Julieta?
- Julieta? Vrei să spui Ethel. - Mama dracului!
Trebuie să suport ploaia asta constantă de întreruperi?
Ce face el în actul 2, când întâlneste iubirea vietii lui?
Î-Îmi pare foarte rău, domnule. N-am văzut actul doi.
Bineînteles că nu. Nu l-am scris.
Încă o dată.
Will.
Unde-i Mercutio?
Încuiat în sigurantă aici. Las repetitiile în grija ta, Ned.
Trebuie să scriu o sonetă.
Sonetă? Vrei să spui o piesă!
Pentru Lady Viola De Lesseps,
cu ajutorul lui Thomas Kent.
"Să te aseamăn cu o zi de vară?
"Tu esti mai gingasă si mai domoală."
Vânturi aspre scutură fragezii boboci de mai --"
Două ore de rugaciune!
Lady Viola este evlavioasă, domnul meu.
Evlavia e pentru ziua de Duminică!
Iar două ore de rugăciune nu e evlavie, e vanitate.
Ar fi mai bine să vă întoarceti mâine, domnule.
Ar fi mai bine dacă i-ai spune să se ridice din genunchi si să arate putin respect ...
domnului si stăpânului ei de sase zile!
My lady Viola.
Lord Wessex. Trebuie să fi asteptat.
Îmi dau si eu seama.
Dar asta este privilegiul frumusetii.
Mă flatati, my lord.
Nu. Am vorbit cu regina.
Când un Wessex îsi ia o nevastă e necesar consimtământul Majestatii sale,
si odată dat, consimtământul ei e poruncă.
Aveti de gând să vă căsătoriti, my lord?
Tatăl tău ar trebui să te informeze mai bine.
El m-a cumpărat pentru tine.
Se întoarce de la mosie să ne vadă căsătoriti de sâmbătă în două săptămâni.
Ai voie să îti manifesti bucuria.
Dar eu nu te iubesc, my lord.
Nu stiu cum de te gândesti la asta.
Tatăl tău a fost un negustor.
Copii tăi vor fi militari, iar eu îmi voi recupera averea.
Ăsta e singurul subiect de luat în discutie astăzi.
O să-ti placă Virginia.
- Virginia? - Oh, da.
Averea mea sunt plantatiile mele. Tutun.
Am nevoie de 4,000 lire sa echipez un vas si să-mi pun investitiile la lucru.
Cred că tutunul are viitor.
N-o să stăm mult acolo. Trei sau patru ani.
Dar de ce eu?
Din cauza ochilor tai.
Nu, din cauza buzelor.
Vrei să-l sfidezi pe tatăl tău si pe regină?
Regina a consimtit?
Ea vrea să te vadă.
La Greenwich, duminică.
Fii supusă, modestă, fermecatoare ...
si scurtă.
O să-mi fac datoria, my lord.
"Stăpâne Will, cel mai drag poet inimii mele,
"Te implor să mă alungi din inima ta."
"Urmeză să mă mărit cu Lord Wessex."
"Datoria unei fiice ..."
"si porunca reginei."
Domnii sus Doamnele jos
Esti o doamnă, domnule Kent?
Îmi pare foarte rău, domnule.
Trebuie să-l reluăm iar.
Nu ti-a plăcut spiciul?
Nu, spiciul e excelent.
"Oh, atunci o văd pe regina Mab împreună cu tine ."
Excelent, si de lungime potrivită.
Dar apoi el dispare o întreagă epocă.
Uite. Tu ai duelul astă.
O lupta în replici si săbii asa cum nu am mai scris nici eu, nici altcineva.
El moare într-o scenă de o patimă si poezie tulburatoare.
"Fie ca molima să lovească casele celor doi!"
Moare?
- Ohh! - Will!
Unde sunt paginile mele?
I-ai dat scrisoarea mea?
Iar asta-i pentru tine!
Oh, Thomas, mi-a rupt inima.
Sunt coplesit,
coplesit si distrus,
ca o păpusă într-o cutie.
- El e scriitor? - Vâsleste-ti barca!
Ea îmi cere să păstrez distanta.
Urmează să se mărite cu Lord-ul Wessex! Ce să fac?
Dacă o iubesti, trebuie să faci ce iti cere.
- Si să zdrobesc inima ei si a mea? - Numai tu poti sti.
Ea mă iubeste, Thomas!
- Ti-a zis asta? - Nu.
Si totusi mă iubeste, căci cerneala e spălată de lacrimi.
- Plângea când ti-a dat hârtia? - Uh--
- Scrisoarea mi-a parvenit de la soră. - Mătusa ta.
Da, mătusa mea.
Dar probabil că a plâns putin.
Spune-mi cât de mult o iubesti, Will.
Ca pe pe o boală si leacul ei la un loc.
Oh, da.
Ca soarele si ploaia.
Ca frigul si căldura.
E frumoasă doamna ta?
De când am venit aici de la tară,
n-am văzut-o niciodată de aproape.
Spune-mi, e--e frumoasă?
Thomas, dacă as putea scrie la fel de frumos cum îi sunt ochii,
M-am născut să-i privesc în adânc si să mă descoper pe mine.
S-S-Si buzele?
Buzele ei?
Dac-ar putea simti invidia, trandafiri-n zori ar albi pe ramuri .
Iar vocea ei, e precum cântecului ciocarliei?
Mai adâncă, mai domoală. Ca nici una din ciocârliile tale.
As goni privighetorile din grădina ei să nu-i fie tulburat cântecul.
- Aa, cântă si ea? - Mereu.
Fără îndoială. Si la laută. Are ureche muzicală.
Dar sânii ei.
N-am spus nimic de sâni?
Cum sunt sânii ei?
Oh, Thomas, ca doua mere ...
la fel de rotunzi si nepretuiti ca merele de aur.
Cred că stăpâna mea e înteleaptă să tină dragostea ta la distantă.
Pentru ce s-ar supune doamna acestei iubiri gata să ...
când ochii si buzele si vocea ei nu sunt, poate, mai frumoase decât ale mele.
Si afară de asta, poate o --
poate o doamnă măritată cu un nobil cu stare ...
să fie fericită iubind un poet si actor de pe mal?
Sigur ca da, Dumnezeule!
Dragostea nu ia în seamă rangurile si malurile.
Ea se aprinde între o regină si sărmanul vagabont ce joaca rolul regelui.
Dragostea lor ar trebui sa fie vegheată de amândoi,
pentru că iubirea respinsă năpăstuieste sufletul pe care i-l datoram lui Dumnezeu.
Deci spune-i doamnei mele că William Shakespeare o asteaptă în grădină.
Dar cum rămâne cu Lord-ul Wessex?
Pentr-un sărut as înfrunta o mie de Wessex.
Oh, Will.
Multumesc, doamnă.
Doamnă?
Viola De Lesseps. O stiu de când era atâta.
Nu te lăsa înselat de copil.
Destul de ciudat, dar si eu sunt un pic scriitor.
N-o să-ti ia mult să-l citesti.
Cred că cunosti toti vânzătorii de cărti!
Poti iubi un nechibzuit?
Poti iubi un actor?
Stai!
Tu esti încă fecioară, si poate mă însel la fel cum m-am înselat cu Thomas Kent.
Esti cumva autorul pieselor lui Shakespeare?
Sunt.
Atunci sărută-mă din nou, pentru că eu nu mă însel.
Nu mă pricep să dezbrac un barbat.
Si pentru mine e ciudat.
Du-te. Du-te.
Nu m-as fi gândit la asta.
Există ceva mai bun decât o piesă.
Există.
Chiar si decât piesa ta.
Oh?
Si asta a fost doar prima încercare.
Will.
N-o să mă părăsesti.
Trebuie.
Uită-te cum păleste fereastra.
E lumina lunii.
Mmm, nu. M-a trezit cântecul de dimineată al cocosului.
Era o cucuvea. Vino-n pat.
Oh, lasă-l pe Henslowe să astepte.
Domnul Henslowe?
Mmm, Ducă-se dracului cu paginile lui.
Oh, nu, nu, nu, nu, nu.
E timp. Mmm! E încă întuneric.
- E plină zi. Asa ne-a zis cocosul. - Era o cucuvea.
Crede-mă, iubito, era cucuveaua --
Ne-ai lăsa pe noi actorii fără replici de citit azi?
Doamnă?
Ai casei s-au trezit. A început o nouă zi.
A început o nouă lume.
"Bunule pelerin, mult prea nedrept esti cu a tale mâini,"
"ce cu adânc respect întru aceasta te slujesc;"
"Căci sfintii au mâini pe care mâini de pelerini le-ating,"
"iar sfântul sărut e-n palmele ce se unesc."
"Nu au si sfintii buze, si palme sfinte?"
"Da, pelerine."
"Buze ce trebuie să 'nalte rugi."
"Oh, atunci, nepretuite sfânt, permite buzelor asemeni mâinilor sa fie."
"Ele se roagă."
"Îngăduie, credinta să nu devină disperare."
"Sfintii nu se clintesc, chiar de cedează din milă pentru rugători."
E rândul tău.
Mâte lesinate!
"Atunci nu te misca ..."
"pân' ce a rugatorului răscumpărare nu primesc."
"S-astfel de pe a mele buze, prin ale tale, păcatul meu e sters."
"Atunci, fie ca ale mele buze, păcatul ce l-au primit in dar, să poarte."
"Păcatul buzelor mele? Oh, ce dulce, ispititoare gresală. Dă-mi înapoi păcatul."
Da, da! Um, nu chiar asa.
E mai mult -- Lasă-mă pe mine.
"Atunci, fie ca ale mele buze, păcatul ce l-au primit in dar, să poarte."
"Păcatul buzelor mele? Oh, ce dulce, ispititoare gresală. Dă-mi inapoi păcatul."
"- Săruti ca la carte." - Bine, Will!
Ce noroc că esti pe-aici.
- De ce n-as scrie eu restul piesei tale-- - Da, da!
Uh, continuati. Acum sora. Unde-i Ralph?
"Doamnă, mama dumneavoastră" "nerabdatoare e să vă vorbească."
"- Cine-i mama ei?" "- Ei asta-i bună, holteiule,"
"mama ei este stapâna casei, si-o bună doamnă ..."
"si inteleaptă, si virtuoasă."
"Am îngrijit de fata ei cu care tocmai ai vorbit."
"Iti spun că, cel ce ce-o va stăpâni..."
"va trebui să aibă zăngănitorii."
"- Este cumva o Capulet?" - Mmm.
"Oh, încantator urcus! Viata mea e-n mâna dusmanului meu."
"Departe, s-a ajuns. Distractia e-n toi."
"Da, asa ma tem si eu." "Sa nu fie mai mult de atât, e grija ce m-a cuprins."
"Vino incoace, soră. Cine sunt domnii aceia?"
"Fiul si mostenitorul bătrânului Tiberio."
Asteaptă să vină noaptea
"- Cine-i el, cel ce-a venit până aici si nu dansează? - Nu stiu."
"Mergi si întreabă cum il cheamă."
"Dac-ar fi însurat, mormântul meu ar fi si patul meu de nuntă."
Nu, nu te duce.
Trebuie. Trebuie.
"- Singurul fiu al marelui tău dusman. - Îngrozitor."
"Pur si simplu ... îngrozitor!"
"Dar ce lumină străbate-ncetisor prin acea fereastră?
"E răsăritul,
iar Julieta este soarele."
"Ridică-te, soare auriu, si ucide invidioasa lună ..."
"care-i deja bolnavă si palidă de durere ..."
"că blondul tău chip, fecioară, e mult mai strălucit decât al ei."
- Oh, Will. - Da, unele replici sunt vorbite.
"E doamna mea. Oh, e dragostea mea!"
"Oh, de-ar sti toate astea!"
"Strălucirea obrajilor ei ar face de rusine stelele ..."
"cum zorii întunecă o lampă."
"Ochii ei în ceruri în eter..."
"atâta lumină în jur ar răspândi ..."
"că păsările ar cânta si-ar crede cum că miez de ziuă e."
"Priveste-o cum îsi sprijină în mâini obrajii."
"Oh, de o mănusă as fi în mâna ei,"
"de as putea obraji-i să-i ating."
"- Intodeauna, mie. - Oh, Romeo."
Romeo.
"Pentru ce existi, Romeo?"
- Respinge-ti tatăl si -- "- Respinge-ti tatăl si reneagă-ti numele."
"Ori, de asta nu vei face, asa sa fie, căci ti-am jurat iubirea mea,"
"iar eu nu voi mai fi o Capulet."
"Ar trebui s-ascult în continuare, ori să răspund acum?"
"Cine esti tu ce te strecori în noapte ...
"si esti atât de tulburat de-ndemnul meu?"
"De mă întrebi de nume, cine sunt, să îti răspund nu stiu ."
"Numele meu, nepretuite sfânt, eu însumi îl urăsc, căci plin de dusmănie pentru tine e ."
"De eu l-as fi înscris as rupe în bucăti cuvântul."
"Ale livezii ziduri sunt înalte si greu sunt de urcat ..."
"iar locul e mortal, pentru unul ca tine,"
"de vreuna din ale mele rude te va găsi aici ."
"Dacă te vor vedea, te vor ucide."
"Vai si amar, căci văd în ochii tăi primejdii mai multe decât pot s-aducă 20 de săbii de-ale lor."
"Mă uit la tine fără să-ti zâmbesc, si sunt dovadă împotriva dusmăniei lor."
"Nici pentru lumea întreagă, n-ar accepta aicea să te vadă."
"O mantie de noapte am, cu care mă ascund de ochii lor."
"- Si pentru că mă iubesti lasă-i să mă găsească aici." - "Noapte bună."
"Noapte bună,"
"ca dulcea moliciune si odihnă călătorind spre inima ta ..."
"ca cea din piptul meu."
"Oh, lăsa-mă-vei cu sufletul atât de tulburat?"
Ăsta-i versul meu.
Oh, e la fel de mult si-al meu.
"Oh, lăsa-mă-vei cu sufletul atât de tulburat?"
"Ce neumblate cărări de dragoste vei fi deschis diseară?"
"Dragosta ta primită-n dar jurământ de credintă-i pentru mine."
"Darul meu ca marea-i de nemărginit."
"Iubirea mea-i profundă."
"Cu cât iti dau mai mult,"
"cu atâta am mai mult,"
"căci amândoi suntem fără sfârsit."
Doamnă?
- Aud un zgomot răzbătând din cameră. Dragostea mea, adio. - Juliet!
- Îndată, bună soră. "- Îndată, bună soră." Scump Montague, nu vorbi în glumă.
"Mai stai o clipă. Mă voi întoarce."
Mai stai o clipă. Mă voi întoarce.
Oh, binecuvântată, binecuvântată noapte.
"Sunt speriată ...
"scăldat în noapte, totul nu pare-a fi decât un vis."
"Prea dulce-i măgulirea ..."
"să fie adevărată."
"Ca lupta ta să înceteze si să mă lasi cu sufletul mâhnit."
"De mii de ori, noapte bună."
"De mii de ori mai rău, e să-ti doresc lumina."
Nu pot să mă misc în rochia asta. Mă face să arăt ca un porc.
Parcă n-am gât cu rochia asta de porc.
- Cum e? - E în regulă.
Ned, stiu, stiu.
- E bună. - Oh?
Titlul n-o să meargă.
Ah.
Romeo si Julieta. Doar o sugestie.
Multumesc, Ned.
- Esti un domn. - Iar tu esti un munte de rahat din Warwickshire.
"- La ce oră să-ti trimit mâine? - Pe la ora nouă."
"N-o să uit. Par 20 de ani până atunci."
"Am uitat de ce te-am chemat înapoi."
- Adică vrei să spui că nu-i nici un câine, de nici un fel? - Shh! Liniste.
Călugărul îi va uni în secret,
apoi Ned se implică într-o luptă cu unul din Capuleti.
Romeo încearcă să-i oprească si-i iese în cale lui Ned. Adică, în cale lui Mercutio.
Asa că Tybalt îl omoară pe Mercutio, apoi Romeo îl omoară pe Tybalt.
Apoi printul îl alungă din Verona.
Asta trebuie să se întâmple când el pleacă în voiaj si naufragiază ...
pe insula regelui piratilor.
Pentru Dumnezeu, terminati cu bodogănitul si iesiti afară!
Afară!
Mii de scuze.
Vă rog.
"Si cu o sforicică de mătasă o trage înapoi,"
"gelos îndrăgostită de libertatea ei."
"- As vrea să fiu pasărea ta. - Scumpule, si eu as vrea la fel; dar cred că te-as ucide cu atâtea dezmierdări."
"Noapte bună. Noapte bună."
"Despărtirea i-o amărăciune atât de dulce, că noapte bună ti-as spune până mâine."
Duminică.
E duminică.
Am descoperit ceva în timp ce dormeam.
Călugărul care i-a căsătorit le va conduce destinele.
- Dar dragostea lor va fi biruitoare. - În ceruri, poate.
Nu e o comedie ceea ce scriu acum.
Un mare râu îi desparte pe îndrăgostitii mei.
Familia, datoria, destinul.
De ne-ndreptat ca si natura lucrurilor.
Da.
Asta nu e viată, Will.
E doar un anotimp furat.
- Fiti calm, my lord. - Calm?
- Îi ceri si Majestătii sale să fie calmă? - My Lord, mă voi duce --
Duminică. Greenwich!
Acum, fii atentă, surioară.
Regina -- Glorioasa Regină,
Făptura aleasă de Dumnezeu, cea radioasă, care îsi revarsă lumina ei asupra noastră--
este la Greenwich azi, si este pregătită ca în timpul festivitătilor de seară ...
să îsi exprime gratioasa ei favoare asupra alesei mele pentru căsătorie.
Iar noi am întărziat la masă, bătrâna cizmă n-o să ne ierte!
Asa că mergi în camera doamnei mele si fă-o să apară cu sau fără lenjerie!
Nu poti s-o faci! Nici chiar pentru regină!
Ce-ai vrea să fac în schimb? Să mă mărit cu tine?
Să fii sotia unui sărman actor.
Pot dori asta pentru Lady Viola mai mult decât în visurile mele?
Si totusi as dori dacă as fi liber să îmi urmez inima în neîndurătoarea lumină a zilei.
Ti-ai urmat dorinta destul de liber sub oblăduirea noptii.
- Deci, dacă asta e tot, mă duc la Greenwich. - Atunci voi merge cu tine.
- Nu poti. Wessex o să te omoare. - Stiu să lupt.
Doar pe scenă.
Oh, Will.
Ca Thomas Kent, inima mea îti apartine tie,
dar ca Viola, râul ne desparte,
iar eu trebuie să mă mărit cu Wessex de sâmbătă într-o săptămână.
Am s-o târăsc jos din porunca reginei!
Bună dimineata, my Lord.
Doamnă. Fluxul nu asteaptă pe nimeni, dar jur că ar astepta pentru tine.
Oh, iată-ne în sfârsit, my lord!
Îti aduci si spălătoreasa?
Însotitoarea ei, vara de la tară a doamnei.
Tii, dar pari a fi un galant cuceritor,
exact cum a spus ea.
Poti sa-mi spui domnisoara Wilhelmina.
Doar cu o ocazie mai neasteptată, poate.
Oh, my Lord, nu vă lepădati de mine.
Cu adevărat, niciodată n-a avut mai multă nevoie de mine. Jur pe pantalonii tăi.
- Acum? - Acum.
Regina întreabă de tine. Răspunde bine.
- Există vreun bărbat? - Un bărbat, my lord?
Există un bărbat, un poet. Un poet de teatru, cred.
- Îi face vizite acasă? - Un poet de teatru?
Un insolent escroc de un peny pe pagină! Marlowe, a zis el. Christopher Marlowe.
- A vizitat-o acasă? - Marlowe?
Oh, da. El trebuie să fie.
Cu o vestă drăgută. E o rusine poezia lui.
Câinele!
Majestatea Voastră.
Stai drept, fato.
Te-am văzut.
Tu esti cea care vine la toate piesele la Whitehall, la Richmond.
Majestatea Voastră.
Ce îti place atât de mult?
- Majestatea Voastră -- - Vorbeste, fato!
Stiu cine sunt.
Îti plac povestile cu regi si regine?
Cu fapte de arme?
Sau îti place la Curte?
Îmi place teatrul.
A avea povesti jucate pentru mine de o companie de actori este cu adevarat --
Ei nu joacă pentru tine; ei joacă pentru mine. Si?
Si iubesc poezia mai mult decât orice.
Mai mult decât pe Lord Wessex?
My lord, dacă nu-ti vei putea gasi sotia,
mai bine ai căuta-o la casa de spectacole.
Scriitorii de piese nu ne învată nimic despre dragoste.
Le fac drăgute; le fac comice; sau le fac pline de senzualitate.
Nu pot să le facă adevărate.
Oh, cum să nu poată.
Vreau să spun, Majestatea voastră, ei -- ei nu, ei au... nu,
dar eu cred că există unul care poate.
My Lady Viola nu stie încă ce e viata.
Majestatea Voastră este, în comparatie, plină de întelepciune.
Natura si adevărul sunt chiar dusmanii jocului de teatru. Fac rămăsag pe norocul meu.
Credeam că esti aici pentru că n-ai de fel.
- Ei bine, nimeni nu pariază contra, se pare. - 50 de lire.
50 de lire?
O sumă foarte generoasă pentru o foarte generoasă întrebare.
Poate o piesă să ne prezinte adevărul intim si natura dragostei?
Stau marturie pentru rămăsag ...
si voi fi judecătorul lui de îndată ce se va ivi ocazia.
Nu văd nimic de luat în considerare deocamdată.
Nu mai sunt focuri de artificii?
Ar fi linistitor după captivanta audientă a Lady Viola.
Ia-o, deci, dar esti un lord cam nătâng.
A fost posedată de când am văzut-o ultima oară, si nu de către tine.
Trebuie să fi femeie ca să iti dai seama.
Marlowe.
Burbage?
Huh? Cine-i acolo?
Marlowe.
Tu îmi reprezinti piesa mea Dr. Faustus în dupămasa asta.
Nu te irosi cu distractii.
- Ce vrei, Kit? - Piesa mea Masacru la Paris e gata.
- Ce? Ai ultimul act? - Dacă ai banii.
-Mâine. -Atunci mâine vei avea paginile.
Oh, ai de gând să încetezi, doamnă!
- Oh! - 20 de lire la predare.
Acum, ce sunt banii pentru oameni ca noi?
Si înafară de asta, dacă am nevoie de o piesă, am o alta care asteaptă -- o comedie de Shakespeare.
Oh, Romeo.
- I-a dat-o lui Henslowe. - Niciodată!
Ei bine, plec la Deptford. Aveti respectele mele, domnisoară Rosaline.
I-am dat lui Shakespeare doi sovereigni pentru Romeo.
I-ai dat, dar Ned Alleyn si Oamenii Amiralului joacă piesa la Rose.
Trădare!
Trădător si hot!
Oh, nu.
Nu!
"Pe cinstea mea, iată că vin Capuletii."
"Pe călcâiul meu, că nu-mi pasă."
Urmati-mă aproape. O să vorbesc cu ei.
"Domnilor, bun ascunzis! O vorbă cu unul din voi."
Aveti de gând s-o jucati la modul ăsta?
Pe pozitii.
"- Pe cinstea mea, iată că vin Capuletii. - Pe călcâiul meu, că nu-mi pasă."
"Urmati-mă aproape. O să vorbesc cu ei."
"Domnilor, bun ascunzis! O vorbă cu unul din voi."
Si doar un cuvânt cu unul din noi?
Cuplează-l cu ceva; fă-l să fie un cuvânt si o izbitură.
Unde-i mârtoaga hoată care nu poate să-si tină pana în propria lui călimară?
Ce-i zarva asta?
Trage sabia, de esti bărbat!
Minunat. Minunat!
Si un câine.
Nu!
Fiti retinuti, actori! Vă rog!
Oh! Nu cu lucrurile mele!
Oh!
- Will! Ce -- - O ceartă între scriitori.
Cât se poate de normal.
Stai aici.
Esti rănit.
Azi noapte am visat un naufragiu.
- Fusesei aruncată pe tărmul unei tări îndepărtate. - Oh, nu încă.
Nu încă.
'Ei, avem nevoie de aia la scena balconului.
Investitia mea! Lambert!
Răzbunare!
Strasnică victorie!
Deschideti butoaiele si picioarele, si pe casă!
Oh, ce oră fericită.
- Asta-i o tavernă! - Este si o tavernă.
- Imi amintesc de tine. Poetul! - Da, William Cuceritorul.
Câte unul odată. Câte unul odată.
Oh, el un tip drăgut. Spune-mi povestea ta în timp ce iti gâdil fantezia.
- E o casă de proastă reputatie. - Este, Thomas, dar de bună reputatie.
Haide. Nu-i nimic rău într-o băutură.
Sunteti bineveniti în cea mai bună casă a mea. În cinstea Oamenilor Amiralului.
- Pentru Oamenii Amiralului! - Pentru Oamenii Amiralului!
Pentru Oamenii Amiralului!
Păi, eu-- Mi-a plăcut foarte mult.
Master Kent,
nu ti-ai scufundat încă fitilul.
"Fitilul" meu?
Domnule Fennyman, pentru că iubesti teatrul, trebuie să ai un rol în piesa mea.
scriu despre un farmacist, un rol mic dar vital.
O ceruri. Iti multumesc.
Despre ce-i piesa, atunci?
Ei bine, există această soră --
Liniste, liniste, liniste!
Maestrul Shakespeare...
mi-a cerut să joc rolul farmacistului.
Farmacist?
Care-i povestea? Unde-i naufragiul?
Cum se sfârseste comedia?
- Pentru Dumnezeu, as vrea să stiu. - Pentru Dumnezeu, dacă tu nu sti, cine stie?
Vrem să avem pirati, măscărici si un final fericit,
sau o să te trimitem înapoi la Stratford la sotia ta.
Will! Domnule Henslowe! Domnilor!
O zi neagră pentru noi toti! Sunt vesti de la o tavernă din Deptford.
Marlowe e mort.
Înjunghiat.
Înjunghiat de moarte într-o tavernă la Deptford.
Ce-am făcut?
Era cel mai bun dintre noi.
O mare lumină s-a stins.
Iartă-mă.
Doamne iartă-mă.
... de dragul Domnului nostru Isus Christos.
"Într-o dimineată în luna lui mai"
"De la căsuta mea m-am rătăcit"
"Chiar când se năsteau zorii"
"M-am întâlnit cu un mai fermecător --"
Pari tristă, my lady. Permite-mi să te iau călare.
- Nu e ziua mea de călărie, my lord. - Binecuvântează-mă, credeam că e cal.
Mă duc la biserică.
Desigur. Înteleg. Era de asteptat.
Da, era de asteptat ... duminica.
Si o zi pentru jelire.
Nu l-am întâlnit pe tip decât odată la tine acasă.
Jelire?
Cine-a murit, my lord?
Oh! Sfinte, n-am crezut câ va trebui sâ-ti spun chiar eu.
Mare pierdere pentru scriitură si pentru dans.
My lady.
- El e mort? - Ucis azi noapte într-o tavernă.
Vino deci. Să spunem o rugăciune pentru sufletul lui.
Cine-si poate aminti regretul
Crută-mă, scumpă stafie.
Crută-mă, de dragul lui Christos. Crută-mă!
Will!
Oh, iubirea mea.
Am crezut că esti mort.
E mai rău.
Am omorât un om.
Marlowe m-a influentat în Titus Andronicus,
iar Henry VI a fost o casă construită pe fundatiile lui.
N-ai vorbit niciodată atât de bine despre el.
Înainte nu era mort.
As schimba toate piesele mele ce vor veni cu toate piesele lui ce nu vor mai veni niciodată.
Minti.
Minti lângă acest râu asa cum ai mintit si în patul meu.
Dragostea mea nu-i o minciună.
Am o sotie, da,
si nu mă pot însura cu fiica lui Sir Robert De Lesseps.
N-ai avut nevoie să vină vreo sotie de la Stratford să-ti spună asta,
si mai mult, să imi permiti să vin în patul tău.
Dragoste de vitel.
Am iubit scriitorul si am renuntat la pret pentr-o sonetă.
Mai mult m-am amăgit.
Da, te-ai amăgit,
pentru că n-am stiut cât de mult te iubesc.
Te iubesc, Will,
dincolo de poezie.
Oh, iubirea mea.
- Ai fugit de mine înainte. - Când m-am gândit că esti mort, nu mi-a păsat ...
de toate piesele ce n-ar mai fi venit vreodată,
ci doar că nu-ti voi mai vedea niciodată chipul.
Am văzut sfârsitul nostru, si el va veni.
- Nu te poti mărita cu Wessex. - Dacă nu cu tine, de ce nu cu Wessex?
De nu voi fi cu Wessex, regina va sti cauza,
- si nu va mai exista nici un Will Shakespeare. - Nu. Nu.
Dar voi merge la Wessex ca o văduvă a acestor jurăminte ,
pe atât de solemne pe cât sunt de nefericite.
Pentru c-a ucis o rudă de-a Julietei, pe Tybalt,
cel care l-a omorât pe prietenul lui Romeo, Mercutio,
Romeo este alungat.
- dar călugărul ce i-a căsătorit pe Romeo si Julieta-- - Ăsta-s eu?
Tu, Edward. Călugărul ce i-a căsătorit îi dă Julietei să bea o potiune.
E o potiune secretă. Te face să pari mort.
Ea e dusă în mormântul Capulet-ilor.
Ea se întoarce la viată si dragoste când Romeo vine din nou alături de ea.
N-am spus încă tot.
Ca o cruzime a destinului, vestea despre planul călugărului se împrăstie eronat până ajunge la Romeo.
El aude doar că Julieta a murit.
Si astfel se duce la farmacie ...
Ăsta-s eu.
si cumpără o otravă mortală.
El intră în mormânt să-si ia la revedere de la Julieta care zace acolo rece ca un mort.
Bea otrava.
Si cade mort alături de ea,
iar apoi ea se trezeste si îl vede mort.
Asa că Julieta scoate pumnalul lui ...
si apoi se sinucide.
Bine, asta o sa-i ducă direct la bisercă.
Trist ... si minunat.
Am o bonetă de catifea albastră care s-ar potrivi bine.
Am văzut o astfel de bonetă la un farmacist.
Chiar în genul ăsta.
Da, ar fi de folos.
Dar lipseste o scenă.
Între căsătorie si moarte?
Piesa ... totul a fost transcris aici pentru tine.
Am un copist la Bridewell care se ocupă de asa ceva.
Are o mână bună la scris.
E o scenă nouă.
- Vrei s-o citesti pentru mine? - "Vrei să pleci? Nu-i încă ziuă".
"Era privighetoarea, si nu ciocârlia,"
"cea care a străbătut prin golul plin de teamă al urechii tale ."
"În fiecare noapte ea cântă în rodiul acela."
"Crede-mă, iubite, era privighetoarea."
"Era ciocârlia, vestitorul zorilor;"
"si nu privighetoarea."
"Priveste, iubito, ce dâre invidioase ..."
"leagă norii ce se împrăstie colo la răsărit."
"Lumânările noptii au încetat să ardă,"
"iar ziua veselă se strecoară tiptil ..."
"peste vârfurile neguroase ale muntilor."
"Trebuie să plec si să trăiesc, sau să rămân si să mor."
"Lumina de acolo nu-i lumina zilei; O cunosc eu:"
"E vreun meteor lăsat de soare-n urmă..."
"să-ti fie în noaptea asta purtător de tortă ..."
"si să te lumineze în drumul tău spre Mantua."
"Mai zăboveste, deci."
"Nu e nevoie ca să pleci."
"Lasă-mă să fiu al tău atunci,"
"lasă-mă să trec în moarte;"
"Sunt multumit, de tu asa vrei ca să fie."
"Mă frământă mai mult gândul de-a rămâne ..."
"decât dorinta de-a pleca."
"Vino, moarte, si binemerită."
"Aceasta e dorinta Julietei."
Vei ajunge departe, mă tem.
Sper că vom mai colabora si altă dată.
"Atâtea potiuni mortale am, dar Legea din Mantua ...
"înseamnă moarte, moarte pentru orcine să-o elibereze ar vrea."
Apoi el. Apoi eu.
"Pune -- Pune asta ..."
"- în orice lichid doresti --" - Hah!
Ce-i asta? Ce-i asta? Ce-i asta?
"Cum dulce sună ca argintul glasurile îndrăgostitilor în noapte."
"- Ca o muzică domoală --" - Shakespeare!
Cătel parvenit mânjit de cerneală!
Am să-ti arăt unde ti-e locul, adică în iad!
- Esti în terenul meu acum! - Pe Dumnezeu, că mă voi lupta cu voi toti!
Mi-e mai mult decât suficient!
Miscă-te!
Fără prieteni.
Acesta-i ucigasul lui Kit Marlowe!
Will?
M-am bucurat de moartea lui pentru că am crezut că esti tu! Asta-i tot ce stiu de Marlowe!
Will? Uh, e adevărat.
A fost o ... încăierare de tavernă.
Marlowe a atacat si i-a intrat propriul cutit în ochi.
O ceartă în legătură cu înregistrarea.
Cu înregistrarea (actorilor)? Oh, vanitate, vanitate!
Nu cu înregistrarea, cu nota de plată!
Oh, Doamne.
- M-am eliberat de asta. - Unde e ea?
Închide asta.
- My Lord Wessex. - Rose îl adăposteste pe boul care mi-a mânjit numele de rahat!
Culc-o la pămât piatră cu piatră.
Vreau să ari pe locul ei si să semeni var nestins!
Domnule Tilney, ce-nseamnă asta?
Răzvrătire si indecentă.
Maestre al Ceremoniilor, domnule. Ea e aici.
- Unde, băiete? - Acolo.
I-am văzut sănii.
Asa deci, o femeie pe scenă!
O femeie! Vă spun că acest teatru este închis!
De ce, domnule?
Pentru obscenitate si nerusinare fătisă!
Si pentru afisarea unei femei pe o scenă publică!
Nu el, ea!
Asta am vrut să spun.
- El e o femeie. - Acest teatru este închis.
Înstiintarea va fi făcută publică!
Ned, jur, n-am stiut nimic de asta.
- Nimeni n-a stiut. - El a stiut.
L-am văzut sărutându-i sânii.
S-a terminat.
Îmi pare atât de rău, domnule Henslowe.
Am vrut să fiu actor.
Îmi pare rău, Will.
Ai fost... m-m--
m-minunată.
Multumesc.
"Lasă-mă să pun asta în orice lichid ai dori si --"
E totu-n regulă?
As fi fost bun.
- As fi fost mare. - Si eu la fel.
Amândoi am fi fost.
Lambert, omoară-l.
Asta poate să mai astepte.
Maestrul Ceremoniilor ne dispretuieste pe noi toti pentru că suntem haimanale si negusori de povesti bombastice.
Dar tatăl meu, James Burbage,
a avut prima aprobare de a alcătui o companie de actori de la Majestatea Sa,
si se descindea din poeti, literatura acestei epoci.
Trebuie să le arătăm că suntem parteneri.
Will Shakespeare are o piesă.
Eu am un teatru. Curtea vă apartine.
Cu permisiunea domnului Burbage O productie a lui Hugh Fennyman
O reprezentatie a domnului Henslowe Cu concursul trupei Oamenii Amiralului
Excelenta si lamentabila tragedie Romeo si Julieta
Cu domnul Fennyman în rolul farmacistului La ora trei după amiaza
Will! Vom avea nevoie de un Romeo.
Portocale! Portocale dulci!
Vasul meu e legat la mal, cu destinatia Virginia odată cu fluxul de dupăamiază.
Te rog nu plânge, Lady De Lesseps.
Câstigati o colonie.
Iar tu, my lord, câstigi 5,000 lire ...
prin aceste hârtii din mâna mea.
M-as obliga fată de dumneavoastră cu 50 lire în aur, sau cam asa ceva, ...
doar pentru a-mi aranja bunurile în doc?
Ah, mireasa!
Bună dimineata, my lord.
Văd că esti ... pregătit pentru afaceri, asa că să mergem la biserică.
Haide!
Hap, hap, hap!
Oh, my lord!
- Fii bun cu ea, my lord. - Voi fi.
Oh, Dumnezeu să te binecuvânteze!
Multumesc. Uh, să mergem. E o soră de treabă.
Fluxul nu ne-asteaptă!
Cu bine! Veti fi bineveniti în Virginia!
Mere ca de zahăr!
Cumpărati mere!
Multumesc, domnule. Mere!
Ăsta e, ăă -- Ăsta e bun?
Mda.
Imoralitatea se dă în spectacol! Viciul se dă în spectacol!
Vanitatea si mândria se dau si ele în spectacol!
Aceasta este esenta oricărui spectacol!
D-D-- D - Două --
D-D-D-D-- D-- D--
D-- D-D-Două familii --
- Suntem pierduti. - Nu, totul o să fie bine.
- Cum asa? - Nu stiu. E un mister.
D-D-- D-- D - D--
D -- D--
"Două familii,"
"erau la fel de 'nalte-n demnitate,"
"în splendida Veronă,"
"unde se-ntâmplă ale noastre fapte."
"Străvechea animozitate s-a transformat în luptă,"
"iar mâinile cetătenilor se mânjesc de sânge nevinovat."
"De la-nceput fatală atractia dintre acesti doi dusmani ..."
"Pereche de-ndrăgostiti cu stele-ngemănate, ajung de isi iau viata ..."
"ce-o luase pe căi întunecate, si jalnic astfel e înfrântă ..."
"prin moartea ce-i loveste duc cu ei în groapă vrajba dintre a lor părinti."
"...Iar pentru cei ce cu răbdare ne vor urmări,"
"ce am gresit acum, cu trudă să-ndreptăm ne-om strădui."
- Minunat. - A fost ...
B - B - Bine?
"Gregory, pe cuvântul meu că nu vom căra cărbuni."
"Nu, pentru c-atunci ar trebui să fim mineri."
"Înteleg, iar de-om fi la strâmtoare ne-om retrage."
- Stăpâne Shakespeare. - Norocul să fie cu tine, Sam. Sam!
Nu-i vina mea. Ieri puteam s-o fac.
Spune-mi un pasaj. Spune-mi un vers.
"Despărtirea i-o durere atât de dulce."
- O altă mică problemă. - Ce facem acum?
- Spectacolul trebuie să -- Stii. - Continuă!
Julieta n-o să apară pentru 20 pagini. O să fie bine.
- Cum asa? - Nu stiu. E un mister.
- Nu mă sperii. - Nu, pe legea mea, c-am să te-nfricosez!
- Să-nceapă deci. - Vreau a mă-ncrunta cât timp la scene eu voi asista.
- Să-i cunoastem după ordinea pe listă! - Ce zic eu, după-ndrăzneală.
O să-i fluier, ceea ce-nseamnă ocară pentru ei de asta vor păti.
Ai să ne fluieri, domnule?
- O să vă fluier, domnule. - Scuzati. Multumesc.
- Multumesc. Scuzati. - Ne fluierati, domnule?
- Putem să discutăm? - Shh!
- N-avem Julietă. - Julietă?
- O să fie bine, doamnă.
- Ce s-a întâmplat cu Sam? - Tu cine esti? - Thomas Kent.
Stii rolul?
"- Voi ajuta un om atât de bun ca tine." - Fiecare cuvănt.
"Pleca-voi în ascuns, ca să nu fiu văzut,"
"si să mă bucur în mijlocul frumoasei mele proprietăti."
"Soră!"
"Unde-i fiica mea? Adu-o aici la mine."
Adiniauri, pe cinstea mea de 12 ani vechime,
că am rugat-o ca să vină.
Ce se-ntâmplă, cine strigă?
Ce, 'naripată doamnă!
Doamne păzeste! Unde-i fata asta?
Ce, miel!
Ce, 'naripată doamnă!
Ce, Julietă!
"Ce se-ntâmplă, cine strigă?"
- O să fim dusi la răcoare. - Ne vedem după gratii.
"Mama ta -- Mama ta."
"Doamnă, sunt aici. Care ti-e dorinta?"
"Aceasta e problema ."
"Soră, lasă-ne un timp. Trebuie să vorbim în secret."
"Soră, întoarce-te. Mi-am amintit; vei asculta si tu discutia."
"Tu cel mai bine stii că fiica mea a împlinit o prea frumoasă vârstă."
"- Fiti sigură, că stiu si care-i numărul de ore al vietii ei . - Nu are 14 ani."
"Oh, o să pierd 14 din dintii mei. Si totusi tânăra mea poate s-o spună,"
"Am mai putin cu pais --"
"Spune-mi, fiica mea Julieta,"
"cum te împaci cu gândul de a te mărita?"
"E o onoare la care nici n-am visat."
"Tine, Tybalt! Bunule Mercutio!"
"Sunt -- Sunt tăiat."
"Curaj, omule; rana nu poate fi prea gravă."
"Întreabă de mine mâine,"
"si vei descoperi un om bun pentru groapă."
Da!
Iah!
"Atâtea potiuni mortale am,"
"dar Legea din Matua înseamnă moarte pentru oricine s-o elibereze ar vrea."
Apoi el. Apoi eu.
"Romeo, îndepărtează-te, dispari!"
"Cetătenii s-au trezit, iar Tybalt este mort. Nu sta uimit!"
"Printul la moarte te va osândi dacă esti prins. Deci, du-te, îndepărtează-te!"
"Oh, sunt nebun de legat!"
"De ce mai stai?"
"Pe care drum s-a dus cel ce l-a ucis pe Mercutio?"
"Ucigasul, pe unde a dispărut?"
"- Acolo zace Tybalt. - Sus, domnule. Mergeti cu mine."
"Te-nsărcinez în numele Printului."
"Unde-i ticălosul care a-nceput această ceartă?"
Oh, sunt nebun de legat.
Esti măritată?
De tu esti măritată, mormântul meu va fi si patul meu de nuntă.
"Te duci deci,"
"iubite, domn,"
"întotdeauna, sot, prieten?"
"Trebuie să am vesti despre tine, în fiecare ceas al fiecărei zile"
"căci multe zile zac îngrămădite în fiece minut."
"Oh, socotind asa ar trebui să fiu de-o vârstă îndoită si chiar mai mult ..."
"de când pe-al meu Romeo îl privesc."
"Cu bine."
"Oh, crezi că ne vom mai vedea vreodată?"
"Îmi pare că te văd, cum stai acum atât de jos,"
"ca pe un mort în racla din mormânt."
"Mă-nsală oare ochii, sau tu esti tare palid."
"Atunci încrede-te în mine, iubito,"
"si în ochii mei, asa să faci."
"Însetata mâhnire bea din sângele nostru."
"Adio."
"Ia această sticlută, apoi stând în patul tău,"
"bea în întregime această licuare distilată."
"Vei fi rece, fără suflare, dovadă c-ai murit."
"Iar sub această înfătisare împrumutată de la hâda moarte ..."
"vei rămâne timp de 42 de ceasuri numărate,"
"trezindu-te apoi ca dintr-un somn plăcut."
"Hei ia ascultă! Farmacistule!"
"Vino încoace, omule. Văd că esti sărman."
"Tine, sunt 40 de ducati."
"- As vrea să am un dram de otravă -- - Atâtea potiuni mortale am,"
"dar Legea din Mantua înseamnă moarte pentru oricine ar vrea să o elibereze."
"- Esti atât de -- - Sărăcia mea, iar nu vointa mea, isi dă consimtământul."
"Plătesc sărăciei tale iar nu vointei tale."
"Ochilor, priviti pentru ultima dată."
"Bratelor, îmbrătisati pentru ultima oară."
"Si, voi buzelor,"
"oh, voi, portile suflării,"
"pecetluiti c-un binemeritat sărut ..."
"acestă târguială mult prea lungă ..."
"pentru ne-ndestulata moarte."
"Vino, călăuză amară."
"vino, ghid dezgustător."
"Tu, disperat pilot, acum fără zăbavă ..."
"aruncă-te spre pietrele îndârjite cu a ta corabie ostenită de-atâta rău de mare."
"Pentru dragostea mea!"
"Oh... licuare adevărată!"
"Otrava e puternică."
"Si-n felul ăsta c-un sărut ..."
"Mor."
"Unde-i domnul meu?"
"Îmi amintesc exact unde să fiu ar trebui, s-acolo sunt. Unde-i al meu Romeo?"
Mort!
"Ce-i asta?"
"O cupă, strânsă în mâna iubitului meu?"
"Otravă, cum văd,"
"sfârsitul i-a fost fulgerător."
"Oh, fericitule pumnal,"
"aceasta-i teaca ta."
"Odihneste-te aici ..."
"si dăruieste-mi moartea."
"O întunecată pace această dimineată a adus;"
"soarele de mâhnire nici nu-si arată fata."
"Nu vă sfiiti, să comentati mai mult aceste triste fapte."
"Unele vor fi iertate,"
"altele condamnate;"
"căci nicicând vreo poveste n-a fost atât de-ndurerată ..."
"cum pentru Julieta ..."
"si pentru al ei Romeo a fost dată."
Bravo!
- Bravo! - Iea! Bravo!
- Domnul să apere regina! - Vă arestez în numele Reginei Elizabeth!
Pe cine arestezi, domnule Tilney?
Pe toti!
Oamenii Amiralului, Oamenii lui Chamberlain ...
si pe fiecare din voi nelegiuitilor, care ati tratat cu dispret ...
autoritatea, reprezentată de mine, a Majestătii Sale!
Dispret? Am închis-o pe Rose. Si n-am redeschis-o.
Această femeie este o femeie!
Ce?
O femeie? Vrei să spui capra aia?
O să vă închid pe toti, în numele Majestătii Sale, Regina Elizabeth!
Domnule Tilney!
Ai putină grijă cu numele meu. Ai să-l tocesti de tot.
Regina Angliei nu doreste ...
prezentarea de obscenităti în public.
Asa că ceva nu se potriveste.
Apropie-te, Stăpâne Kent. Lasă-mă să te privesc.
Da, iluzia este remarcabilă.
Iar gresala ta, domnule Tilney, va fi usor iertată.
Dar stiu ceva din ceea ce-n seamnă o femeie într-o profesie de bărbat.
Da, pe Dumnezeu, că stiu ce-nseamnă.
Asta-i destul pentru tine, Stăpâne Kent.
Dacă Lord Wessex ar fi aici.
El este, doamnă.
Majestatea Voastră.
Era un rămăsag imi amintesc ...
dacă o piesă ar putea arăta adevărul intim si natura dragostei.
Cred că l-ai pierdut astăzi.
Esti un băiat pasionat. Ti-a plăcut piesa?
Mi-a plăcut când s-a înjunghiat singură, Majestatea Voastră.
Stăpâne Shakespeare.
Data viitoare când vei veni la Greenwich, vino singur,
si vom avea de discutat ceva mai mult.
Majestatea Voastră.
De ce, Lord Wessex.
Ti-ai pierdut sotia atât de curând?
Într-adevăr imi lipseste sotia,
iar vasul meu va porni spre lumea nouă odată cu fluxul de astă seară.
Cum trebuie să se sfârsească asta?
Asa cum trebuie să se sfârseacă povestile când dragostea este respinsă --
cu lacrimi si cu o călătorie.
Pe cei ce Dumnezeu i-a unit în căsnicie ...
nici măcar eu nu-i pot despărti.
Stăpâne Kent.
Lord Wessex, cum am prevăzut, si-a pierdut sotia la casa de spectacole.
Mergi de-ti ia la revedere si trimite-o afară.
E timpul să fie încheiate socotelile.
- Cât de mare era rămăseagul? - 50 de silingi.
Lire.
Dă-i-le Stăpânului Kent. El va vedea în asta o casă onorabilă.
Spune-i Stăpânului Shakespeare ceva mai vesel pentru data viitoare ...
pentru doisprezece noaptea.
Prea târziu.
My Lady Wessex.
Nu vei mai fi de-acum actor plătit.
50 de lire, Will,
pentru poetul dragostei adevărate.
Am terminat-o cu teatrul.
Sala de spectacole e pentru visători.
Uită-te ce ne-a adus nouă visul.
Noi însine am facut totul.
Iar viata mea ce va veni, n-as fi putut-o altfel suporta.
Te-am rănit, si îmi pare rău.
Dacă durerea mea ar fi că tu nu vei mai scrie,
atunci cea mai îndurerată as fi eu.
Regina a comandat o comedie, Will,
pentru 12 noaptea.
O comedie.
Si care-ar fi eroul meu?
Cel mai trist nefericit din tot regatul, bolnav de dragoste?
E un început.
Să zicem că-i un duce, iar eroina ta --
Vândută prin căsătorie la jumătatea dumului spre America.
Pe mare, atunci. O călătorie spre o nouă lume.
O furtună. Totul este pierdut.
Ea ajunge ... pe un ...
tărm vast si gol.
E adusă la duce --
- Orsino. - Orsino?
Bun nume.
Dar temându-se pentru virtutea ei, vine la el îmbrăcată băieteste.
Si astfel nu este capabilă să-i declare dragostea ei.
Dar totul se termină cu bine.
Cum s-ar putea?
Nu stiu.
E un mister.
Nu vei îmbătrâni niciodată pentru mine,
nu te vei sterge-n amintire,
nu vei muri.
Nici tu pentru mine.
La revedere, iubirea mea.
De mii de ori la revedere.
Scrie-mă bine.
Povestea mea începe pe mare,
o călătorie periculoasă spre un pământ necunoscut.
Un naufragiu.
Apele sălbatice urlă si se agită.
Bravul vas e sfărâmat în bucăti,
si toate sufletele neajutorate din el...
sunt înecate.
Din tot dezastrul se salvează cineva:
o doamnă ...
al cărui suflet e mai mare decât oceanul,
iar spiritul ei, mai puternic decât îmbrătiseara mării.
Căci nu-i pentru ea un sfârsit între ape,
ci-i hărăzit să-nceapă o viată nouă pe un tărm străin.
Va fi o poveste de dragoste,
căci ea va fi eroina mea, în tot timpul.
Iar numele ei va fi Viola.